DERFOR DIKT
![Åshild Tveit er aktuell med sin første diktsamling.](https://image.samtiden.no/1238740.webp?imageId=1238740&width=960&height=548&format=jpg)
– I møte med alvorlig sykdom ble jeg konfrontert med min egen dødelighet. Og det var på en måte befriende, faktisk
Åshild Tveit liker den sparsomme bruken av ord som er i dikt, at man i dikt kan formidle «essensen» i en fortelling eller opplevelse, uten for mange ord. – Jeg synes også det er en form som passer for vår tid.
Hva skriver du dikt om?
– Tekstene handler ganske enkelt om en sjels reise gjennom livet. Jeg har vært gjennom en alvorlig kreftsykdom, og noen av diktene handler om dette. I møte med alvorlig sykdom ble jeg konfrontert med min egen dødelighet. Og det var på en måte befriende, faktisk. Jeg fikk en dypere kontakt med hva som kjennes sant og riktig for meg om minner og personer, og med hvor mystisk livet er.
Er det noe fra ditt eget liv eller samtiden du henter ideene til diktene fra?
– Diktsamlingen heter Stråle 3 etter strålemaskin nr. 3 på Ullevål Sykehus. Jeg nådde et «nullpunkt» i den maskinen, og livet forandret seg. På bokomslaget har jeg valgt den dansende guden Shiva, som er guden, innen hinduismen, for tilintetgjørelse og død, slik at noe nytt kan oppstå. Diktene representerer, for meg, dette nye som oppsto i strålemaskin nr. 3.
Hvorfor dikt?
– Jeg liker den sparsomme bruken av ord som er i dikt. Jeg liker at man i dikt kan formidle «essensen» i en fortelling eller opplevelse, uten for mange ord. Jeg synes også det er en form som passer for vår tid. Mange mennesker har det for travelt til å lese lengre tekster, men sjelen vår trenger næring. Og det kan vi få gjennom å lese dikt.
Hva vil du formidle gjennom diktene dine?
– At livet, eksistensen, er mystisk og spennende. Og at man som menneske, når man blir kjent med seg selv, har en enorm kraft eller kilde til liv, selv i de vanskeligste omstendigheter.
Er det et av diktene dine du vil dele?
– Gjerne diktet DØD (side 42). På slutten av diktet sier jeg at døden, da han dro, etterlot meg en helt ny frihet.
– I vårt samfunn snakker vi lite om døden. Det er nesten som om det er et tabu at vi er dødelige. Jeg opplever døden som en god rådgiver. En rådgiver som får oss til å forstå viktigheten av å leve på en måte som føles gledefylt.
![<span data-lab-italic="italic" class="italic m-italic" style="">Stråle 3</span> er Åshild Tveits debut som forfatter.](https://image.samtiden.no/1238613.webp?imageId=1238613&x=0.00&y=0.00&cropw=100.00&croph=100.00&width=960&height=1480&format=jpg)
Kan du nevne én person du håper leser diktsamlingen din?
– Jeg håper at den som trenger det leser diktsamlingen min. Og jeg håper diktene mine kan gi henne eller han nytt mot, og en følelse av å ikke være alene.
Hvem eller hva har inspirert deg til å skrive dikt?
– Jeg føler meg egentlig mer som et medium. Jeg føler ikke at jeg skriver, men heller at jeg formidler det som kommer til meg. Hvis jeg ikke skriver det ned med én gang det kommer, blir det borte.
Hva tenker du om kunstig intelligens i kunsten?
– Min umiddelbare tanke er at kunstig intelligens er uforenlig med kunst og kreativt arbeid.
Finnes det en bok eller diktsamling du vil anbefale andre å lese?
– For tiden er jeg opptatt av den amerikanske poeten Mary Oliver og har stor glede av å lese diktene hennes. Jeg vil anbefale boken Devotions (2019) som er et utvalg av hennes dikt.
– Jeg synes hun på en nydelig måte formidler at vi mennesker er ganske like de andre (blomster, trær, dyr) som vi deler planeten med.
Hva er det aller beste du har lest, sett eller hørt i det siste?
– De siste årene har jeg lest én sutra daglig fra The Yoga Sutras of Patanjali, oversatt og med kommentarer av Edwin F. Bryant (2009). Hvis jeg skulle ta med meg bare én bok på en øde øy, måtte det bli denne. Den er rundt 2000 år gammel og har 196 bittesmå vers. Den beskriver så vakkert hvordan man som menneske faktisk har muligheten til å være lykkelig og fri.